SEDMORO GNEVNIH LJUDI
1856, pet godina pre početka Američkog građanskog rata,
ljudi su se borili i umirali na teritoriji Kanzasa.
Hrabri, nasilni ljudi došli su sa obe strane Mejson-Diksonove linije
i formirali "Krvareći Kanzas" kao bojno polje.
Cena je bila pripajanje Uniji... ili kao Država slobodnih, ili kao robovlasnička država.
"Na ovu teritoriju proključalu od problema došao je Džon Braun."
"Moj otac."
"On je bio čovek o kome svet nije znao ništa jer nije ništa uradio."
"Stvari koje je nameravao da uradi nikada neće biti zaboravljen." Zapamtite.
Svi ljudi su rođeni slobodni i jednaki pred Bogom.
I On nas je poslao u Kansas da uradimo Njegvoj Sveti posao.
Čitav Kanzas će biti slobodan.
I svaki čovek, žena i dete u njemu... će biti slobodni.
KANZAS SITI ŽURNAL PROTIVNICI ROPSTVA NAPALI
DŽOPLINSKE VESTI RASTE PRETNJA OD DŽONA BRAUNA
Sada ga nazivaju pretnjom.
Kako se izvući sa štampanjem takve stvari?
Ako se tako nešto desi, on će biti okrivljen. - Spusti glas, Olivere.
Ovaj list nije gori od onih sa druge strane ograde.
Lično, mislim da su novine na obe strane malo histerične.
Saznaćemo šta se dešava kad stignemo u Kanzas.
Vi Jenkiji. Koje novine čitate?
Ko želi da zna?
Jeste li čuli za pogranične siledžije, gdine?
Naravno.
Profesionalne ubice iz Misurija. - Polako, Oliver.
Mi nismo profesionalci.
Ponekad mi ubijamo Borce oslobođenje iz zabave.
Vrati se na svoje mesto i ostani tamo.
Dobirni taj nož i slomiću ti vrat.
Oni su Jenkiji u redu.
Čekajte! Zar ne shvatate da su deca u ovom vagonu?
Vidi damo, kloni se ovoga. - Neću se kloniti ovoga.
Ti i tvoj prijatelj ste ubice po svom priznanju.
A ako ste vi za Državu slobodnih kao što tvrdite da ste...
vi navodno verujete u dostojanstvo čoveka.
Zar ovako to pokazujete? Javnom tučom.
Dama je u pravu, Olivere.
Vrati se na svoje mesto. Gledaj svoja posla.
Gotov si, gdine. - Sve je gotovo. - Pređite u drugi vagon.
Čuli ste šta je rekao. Gubite se odavde.
Jeste li dobro, gđice?
Pokušavala sam da sprečim nasilje.
Nisam uspela.
Najbolji način da se spreči nasilje je ne zadavati prvi udarac, gđice.
Ipak je lepa što ste ga udarili. - U pravu ste.
Hvala vam obojici. - Idete li do kraja linije?
Dalje od toga. Lorens. - I mi isto.
Moje ime je Elizabet Klark. Ja sam iz Ilinoisa.
Moje ime je Braun. Ja sam Oliver a vi držite Ovenovu ruku.
Veoma mi je drago da vas oboje upoznam.
Jeste li u rodu sa Džonom Braunom?
Da, gđice Klark. Mi smo dvojica njegovih sinova.
Izvinite me, molim te. Bolje da se vratim u...
Samo trenutak... - Ako mi ne zamerate.
Pogledaj oko sebe i vidi da li je neko ovde da nas dočeka.
Ja ću uzeti naš prtljag.
Pomoći ću ti sa prtljagom. - Pogledaj oko sebe.
Barem mi možete dopustiti da ponesem vaš prtljag.
Moram i ja da čekam.
Hej, Olivere, ovde.
Kako si, Olivere? - U redu je. Baš divno. - Sklanjaj se. Čekaj. Prestani.
Gde je otac? - Uzmi zadnji kraj ovog sanduka. Otac će nam se odmah pridružiti.
Gde je Oven? - Zauzet je.
Hoćete da kažeš da nije došao? - Mislim da je zauzet. Gde je otac?
Olivere.
Drago mi je da ste ovde. Gde je Oven?
U potrazi za devojkom.
Pomozi Frederiku da stavi taj sanduk na kola.
Hvala vam. - Gđice Klark. - Molim vas, gdine Braun. - Znam zašto se tako osećate.
Onda ćete možda prestati da mi dosađujete.
Nije moguće da verujete u sve ono što ste čuli o mom ocu?
Verujem da je opasan fanatik koji radi našu stvar uz mnogo štete.
I ja ne želim ništa da imam sa njim ili nekim od njegovih jahača.
Sad ako biste bili ljubazni da mi date moj prtljag.
Niste u pravu u vezi njega, Elizabet. Čak i da jeste, vi niste fer prema meni.
Tek što smo se upoznali. Možemo li početi odatle?
Ovene. - Frederik.
Drago mi je da te vidim. - Gđice Klark, ovo je moj brat Frederik.
Drago mi je da smo se upoznali, gđice Klark. Ovene, otac je tamo.
Oven, sine moj. - Zdravo, tata.
Verujem da su majka i Vatson dobro?
Da gdine. Dobro su. Šalju ti svoje pozdrave. - Dobro.
Gđice Klark, mogu li vam predstaviti mog oca, Džona Brauna.
Počastvovan sam, gđice Klark.
Kako ste. - Gđica Klark je iz Ilinoisa. Mi...
Razgovarali smo o tvom radu ovde.
Nije moj rad, Oven. Božije delo. To je ono što mi radimo ovde.
Jeste li došli da živite u Lourens, Miss Klark? - Da. Moj otac je trgovac.
To bi bio Vilijam Klark? Fin čovek.
Molim vas, prenesite mu moju dobru volju.
Ovene, imamo značajnu udaljenost koju moramo da pređemo.
Vidimo se uskoro videti, Elizabet. Čim budem mogao.
Drago mi je da smo se upoznali, gđice Klark.
Hajde, Ovene.
Elizabet. Oh, konačno...
Kako si? - Dobro. Dobro. Žao mi je što sam zakasnio.
Nije li toDžon Braun sa kojim si upravo razgovarala? - Da. Poznaješ li ga?
Pa, sreli smo se samo jednom. Veliki čovek, Elizabet.
Veliki čovek.
Voleo bih da sam stigao ranije.
Evo ga. Potavatomi.
Nije baš mnogo veliki. Ali raste.
Gospodnja pravda ima mnogo sledbenika.
Izgleda u redu. - Hajde da krenemo, oče.
Ovene, nisam video našu braću godinu i po dana.
Džon. Niz put. Oni dolaze.
Džejson! Džejson!
Kako su majka i Votson? - Dobro. Izgledate sjajno, sve vi.
Ova zemlja se slaže sa vama. - Oče, dobro je da smo zajedno.
Najzad sam okružen mojim odraslim sinovima. Ja sam ponosan i srećan čovek.
O Bože, moje srce je fiksna.
Uz Bogom ćemo hrabro raditi.
Jer on je Taj koji će zgaziti naše neprijatelje. Amin. - Amin.
Ovene, Olivere. Skidajte tu odeću iz prodavnice. Čeka nas posao koji treba uraditi.
Oliver. Oven. Džordž Vilson. Henri Tompson.
Ned Grin. - Drago mi je da smo se upoznali.
Drago mi je. - Hajde, momci. Čeka nas posao koji treba uraditi.
Kapetane Braun.
Kapetane Braun, pogledajte tamo.
Šta da radimo sada, kapetane?
Svi vi. Nastavi sa radom.
Džejson. Frederik. Salmon. Džon.
Uzmite oružje.
Ostali, ostanite ovde sa mnom.
Vi ste Braun, zar ne.
Ja sam Džon Braun. Da. - Moje ime je Martin Vajt.
Možda ste čuli za mene. - Jesam.
Onda znate da sam čovek od reči. Imam nešto da vam kažem, Braun.
Verujem da znam šta ste došli da kažete, gdine Vajt. - Svejedno ću to reći.
Niste poželjni ovde u Kanzasu. Dajemo vam 48 sata da napustite teritoriju.
Ja sam farmer. Kao i ovi drugi ljudi.
Imamo svako pravo da budemo ovde u Kanzasu i mi ćemo ostati ovde, gdine.
Je li to vaša poslednja reč? - Jeste. - Vi ste opasan izdajnik.
Dao sam vam vašu poslednju šansu.
U redu. Ako je krvoprolića ono što želite, imaćete ga.
To vam obećavam.
Krv ovde nije prolivena, niti će biti.
Osim ako je vi prvi ne prolijete.
Predlažem da vi i vaša pratnja napustite ovo mesto i klonite ga se.
Mi imamo važan posao da obavimo. - Radite đavoljev posao, Džon Braun.
I vi ćete platiti za svoje grehe. - Siguran sam u to.
Ako sam zgrešio.
Ali ne vama, Martine Vajt.
Događa li se to često? - Ti robovlasnici su stvarno hteli da te ubiju.
Da, verujem da jesu.
Oni će se vratiti sa više ljudi, zar ne? Imaš li oružje za Ovena i mene?
Neće se vratiti odmah.
Znaju da smo naoružani i da ih očekujemo.
Ali odgovor na tvoje drugo pitanje je da. Ima oružja za tebe i tvog brata.
A kad dođe vreme vi ćete ga koristiti.
Božja ruka će biti na obaraču sa vama.
Sad, vratite se na posao.
Šta je bilo?
Ništa. On je u redu.
Zašto se ne odmoriš neko vreme, Džon?
Bolje da se vratim na posao.
Tako je tiho i mirno ovde.
Jesi li bio ovde ranije?
Pitao sam jednog od momaka u logoru, gde je nekada dovedio svoju devojku.
Nekada? - Nekada. Venčali su se.
On je dobar momak. - Ti ne odobravaš brak?
Samo za žene.
Imaš lep smisao za humor, Elizabet.
Zašto? Zato što sam se smejala tvojim šalama? - Zato što je lepo biti sa tobom.
Bio je dobar dan za mene onaj dan kad smo se sreli u vozu.
Iako su okolnosti bile neprijatne. - Možda je to bio dobar dan, a možda ne.
Kako to misliš?
Sviđaš mi se, Oven.
I ne želim da bude ozbiljnije od toga. - Već je mnogo ozbiljnije od toga sa mnom.
Žao mi je.
Možda bi se drugačije da moje ime nije Braun?
Moglo bi. - Borba mog oca protiv ropstva je ispravno i dobra, Elizabet.
Nikad nisam to sporila. Njegove metode su u pitanju. - I one su u redu. Videćeš.
Ti si suviše razumna da veruješ laži koje kolaju o njemu.
Kako znaš da su laži, Ovene? Nisi bio u Kanzasu duže od mene.
Elizabet.
Nemojmo da se svađamo.
Grešiš, a jednog dana ćeš shvatiti.
Nadam se.
Ti znaš. Došao sam u Kanzas da se pridružim krstaškom ratu.
Nisam očekivao da se zaljubim.
Nisam ni ja.
Neću prestati da te viđam osim ako mi ti to ne kažeš.
Hoćeš li da mi kažeš to?
Ne mogu.
U redu. - U redu.
Svako od vas zna koliko će večeras biti važno.
Naša je odgovornost da vidimo da se Kanzas pridružuje Uniji kao robovska država.
Dokazaćemo političarima sa severa da nam ne mogu oduzeti naše pravo po rođenju.
Naše pravo da uzgajamo useve i da se brinemo za naše crnce i njihove porodice...
kao što smo radili sve dok je postojala Amerika.
Doći ćemo do Lourensa ubrzo nakon mraka.
Štedite svoje konje, tako da budu odmorni kad stignemo.
Neko pitanje? - Da.
Zašto ne odjašemo najpre do Brauovih i pobrinemo se za taj logor Abolitionista?
Otići ćemo i do njih uskoro.
Sada bi nas očekivali.
Ali Država slobodnih u Lourensu neće.
Naučićemo ih lekciju koju neće zaboraviti.
Ne.
Oče.
Oče!
Gđice Klark.
Sveti Oče.
Ti pripremaš sto preda mnom u prisustvu mojih neprijatelja.
Ti mažeš moju glavu uljem. Moja čaša se prelila.
Sigurno, dobrota i milost će me pratiti do kraja mog života.
I ja ću živeti u kući Gospodnjoj zauvek. - Amin.
Pa, ovo sigurno dobro miriše. - Nadajmo se da će imati i dobar ukus.
Dobro si ovo napravio, Džej.
Isto je tako dobro kao i kad ga majka pravi. - Ako ga voliš za doručak.
Šta te muči, Džon? Ne jedeš. - Jednostavno nisam gladan, oče.
Treba nam snaga, svima nama. Moraš pokušati.
Grin.
Vidite ko je to.
Ko je to? - To sam ja, Kruger.
Moram da razgovaram sa kapetanom Braunom. - Tamo, gdine Kruger. Pored vatre. - Da.
Elizabet. Šta se desilo?
Moj otac. Mrtav je.
Kruger, šta je to? - Lorens, kapetane Braun.
Lorens je spaljen. - Spaljen.
Jahali su duž ulica, pucali i palili. Nema zgrade koja nije oštećena.
Je li još neko osim oca devojke ubijen? - 5. je ubijeno.
Mnogi drugi su ozbiljno povređeni.
Neprijatelj je opljačkao i spalio Lourens. Rat je počeo.
Kako to misli, "Rat je počeo"? Ovo nije rat.
5 životi su uzeto večeras. 5 nevinih ljudi je umrlo.
Slušajte me sada. Svi. Evo mojih uputstava.
Budite spremni za napad u bilo koje doba.
Salmone, ti ćeš komandovati dok budem bio odsutan.
Vilsone, neka se tvoja ženu pobrine za gđicu Klark.
Želim da se obave pripreme za naše prijatelje koji će doći iz Lourensa.
Gde idete, kapetane? - Gde me Gospod šalje, moj prijatelju.
Voleo bih da moji sinovi pođu sa mnom.
Henri Thompson i vi, gdine Kruger. I vi ćete poći.
Uzmite namirnicee. Krećemo za sat vremena.
To su samo oni koje sam video, kapetane. Bilo ih je mnogo više.
Ali ne mogu da identifikujem te ljude.
Martin Vajt. Martin Vajt, naravno.
Dojl i njegova dva sina.
Vilkinson. Šerman. Lengli. Džonson.
Znam te ljude.
Odlazimo odmah. - Gde idemo, kapetane?
Na nekoliko mesta.
Svi imate svoje oružje? Osedlajte konje odmah.
Džon. Frederik.
Čuli ste šta sam rekao.
Ko je to? Šta hoćeš? - Unutra!
Vodi ga. - Šta to radite?
Džejson, Frederik.
Ne, ne moj momka. Ne uzimajte mi mog sina.
Majko.
Pričuvajte se, Bog je silan u snazi i mudrosti.
Ne štiti živote bezbožnika.
Ako ga ne slušaju, poginuće od mača.
Ti si izvršio presudu nad bezbožnicima.
A pravda Božija je data od Tebe.
Braun. Braun, molim te.
Zadajte. Zadajte udar od Gospoda.
Za njim!
Sredili smo ga, kapetane.
Oko za oko, moji sinovi. 5. ljudi je poginulo u Lourensu.
5. krivih će umreti danas.
Ti ljudi, oče. Kako si znao da su krivi za bilo šta?
Viđeni su u Lourensu.
Vilkinson. Šerman. Njihova imena su sledeća na listi.
Odmah na konje.
Brzo.
U redu. Vreme je da počnemo. Krenimo.
Šta ovo znači?
Vest o tome šta si uradio pročula se Kansasom, oče. Biće sigurno odmazde.
Imamo mnogo žena i dece ovde, kapetane Braun.
Kako možeš da pomisliš da odeš iz Potavatomija?
Borimo se da učinimo ovo mesto uporištem slobode u Kansasu.
Hoćeš li napustiti taj zadatak sada?
Ovo je mesto gde će glasovi biti.
Glasovi koji će uspostaviti Kansas kao državu slobodnih.
Kapetan Braun, gdine. Mi muškarci smo spremni da se borimo.
Kad bismo samo mogli naći neko mesto gde bi se žene i deca bili sigurni.
Gde mogu da budu sigurniji nego iza naših leđa?
Mi. Ti i ja, smo posadili smo seme slobode...
Ovde na ovom mestu. I ovde će ostati i cvetati.
Uz Božju pomoć.
Vratite se do svojih šatora.
U redu. Okrenimo kola. I vratimo se do šatora.
Salmone.
Oni ga slušaju i izvršavaju njegova naređenja.
Iako znaju da je ubica. - Elizabet. - On je ubica.
I tebe je učinio takvim.
Džejson.
Džon.
Gde idete? - Predaćemo se Vojsci unije.
Jesi li lud?
Mislim da Džon jeste. Želim da vidim da dobije medicinski tretman.
Ne znam ni jedan drugi način da se to uradi. - Oni će vas oboje zatvorilt.
Mi se ne borimo protiv vojske SAD, oče. Bar još ne.
Idem i ja.
Frederik, slušaj. - Ne.
Moram da se sklonim od njega.
Nakon ovog jutra.
Reci mu, Ovene.
Zbogom, Salmone.
Olivere.
Nećeš valjda i ti u vojsku, Frederiče?
Ne, biću ovde negde u blizini, pretpostavljam.
Samo želim da budem sam neko vreme.
Ovene. Nikada ne bih pošao da sam mislio da
će nas naterati da radimo stvari koje smo uradili danas.
Možda.
Možda ni ja ne bih pošao.
Ali jesam. Svi smo.
Svi u Kansasu znaju da smo ovde.
Tri sina Džona Brauna su ga napustila i ako...
ako i ostali odu, onda bi se ceo pokret Država slobodnih mogao raspasti.
Raspada se u svakom slučaju.
Ljudi ovde su spremni da ga napuste.
Ne, ja ne mislim tako.
Čak i ako odu, otac neće odustati.
Ne, ako postoji bilo kakva šansa.
Ne možemo dozvoliti da se bori sam.
Naterajmo ga da prestane sa ubijanjem. - Oven, razgovaraj sa njim, hoćeš li.
Da? - Oče, ja bih da razgovaram sa vama.
Dobro, Oven.
I Frederik je otišao.
Je li to sve o čemu si želeo da razgovaraš sa mnom?
Ne, oče.
Došli smo ovde jer verujemo kao i ti.
Čak smo bili spremni da se borimo ako budemo morali.
Ali ono što smo uradili jutros...
bilo je pogrešno.
Ja sam taj koji odlučuje šta je pogrešno. Ne ti.
Kako se usuđuješ da preispituješ moja naređenja.
Oče, slušaj me. Ja ti ne prkosim.
Samo mislim da smo počeli da gubimo iz vida nešto.
Tako si privržen svom snu i pokušaju da svi ljudi budu slobodni...
da misliš da nije bitno kako će se to postići. Ali jeste.
Ne možeš pretpostaviti da imaš moć života i smrti nad ljudima. Niko ne može.
Jesi li završio?
Još uvek ne razumeš šta ja pokušavam da ti kažem, zar ne.
Razumem slabost i kukavičluk.
Čak i kod mojih sinova.
Dobro veče. - Dobro veče.
Baš spremam sebi večeru. Ima puno. Hoćete li mi se pridružiti?
Pitali smo se da li bi ti hteo da nam se pridružiš, gdine.
Džon Braun i njegovi sinovi pogubili su porodicu Dojl i još 2 druge jutros.
Mi okupljamo ljudi koji će se pobrinuti da pravda stigne Braunove.
Hoćeš li da pođeš sa nama?
Ne, ostaću ovde.
Ne želim nikoga da povredim. Ne želim ništa da imam ubijanjem.
Ako nisi sa nama, to znači da si protiv nas.
Ko si ti? Kako se zoveš?
Moje ime nije važno. Ne želim da idem sa vama.
Ustani i okreni se.
Čuješ li me?
Ti si jedan od Braunovih sinova.
Ti znaš ko sam ja, zar ne? - Ne borim se više protiv vas.
Ne borim se protiv nikoga.
Gde si ga našao?
Malo nizvodno od moje farme, kapetane Braun.
Jesi li video nekog od nasilnika u blizini sinoć?
Ne... nisam video nikoga.
Odnesite ga.
Kapetane Braun!
Pogledajte! Tamo, tamo!
Pošalji žene i decu u šumu. Svaki čovek neka uzme oružje.
Zaklonite se iza ovih kola. Odmah.
Hej, hajde.
Daj mi moj pištolj.
Tamo takođe.
Ne pucajte!
Pali!
Povucite se u šumu. Nastavite da pucate.
Požurite! požurite! Nazad u šumu.
Oče... pazi!
Ozbiljna rana, gdine Braun. - Šta možemo da uradimo, doktore?
Ta rana se mora održavati čistom. On mora da ostane miran.
Neko mora da ga hrani. Ništa čvrsto. Samo supa. Na kašiku jedno vreme.
Hoćete li se vratiti, doktore?
Ne verujem, gdine Braun. Rizikovao sam da dođem ovde i ovaj put.
Doktore, vi ćete se vratiti. - Imam porodicu.
Laku noć, gdine. - Odvešću vas nazad u grad.
Oh, Gospode.
Poslušaj glas Tvojeg vernog sledbenika.
I ispruži Svoju ruku i izleči mog sina.
Da može ponovo da mi bude desna ruka u službi Tvojoj.
Amin.
- Amin.
Ja ću se brinuti o njemu.
To je lepo od vas, gđice Klark. Ali jverujem da to možemo da uradimo sami.
Radila u bolnicama gdine Braun. Mogu se pobrinuti za njega.
Cenim vašu ljubaznost, ali... - Da li? - Kako to mislite?
Znam zašto me ne želite ovde. Ja se ne slažem sa tim što radite.
I vi se ne slažete sa mnom. Bojite se da mogu uticati na Ovena. - Mlada damo.
Nameravam da utičem na njega ako je to moguće.
I ja takođe nameravam da ga negujem dok ne ozdravi.
Gđice Klark, naređujem vam da odete. - Odbijam.
Vi ste grešna i buntovna žena.
I Bog u svojoj mudrosti, neće dozvoliti da vaši grehovi prođu nekažnjeno.
Spremna sam da rizikujem sa Gospodom, gdine Braun.
I posle ovoga, molim vas da spustite glas kad ste u blizini pacijenta.
Kapetane Braun, izgleda kao da su nas dokrajčili.
Uništili su svaku stvar koju smo imali.
Nisu uništili sve što imamo.
Još uvek imamo naše duše i još uvek imamo naše glasove.
Jesi li zaboravio zašto smo ovde? Da se čujemo i čućemo se.
Sad, vrati se na posao.
Trebaju mi još 2 čoveka.
Ja ću to uraditi. - Ovene, nisi još uvek dovoljno jak da dižeš stvari.
Da, jesam.
Čak sam dovoljno jak da te podignem. - Večera će ti se ohladiti.
Gde si bila celo jutro? - Radila sam.
Prala veš i još nekoliko poslova dok si ti još spavao.
Nisam spavao.
Razmišljao sam. - O čemu?
Tebi.
Oven.
Volim te.
Hteo sam to da ti kažem danima.
Oven, molim te nemoj. - Ti me voliš. Znam da me voliš.
Da, volim te.
Šta je to?
Zalažeš se za sve što sam oduvek mrzela.
Nasilje. Krvoproliće.
Ubio si i ja te volim.
Od prvog trenutka kad sam te upoznala.
Ne mogu da se branim od toga.
Ne plači. Ne plači.
Mi ćemo se venčati.
Oven.
Otići ćemo daleko odavde.
Mi ćemo voditi svoje živote.
Neće biti niko drugi osim nas.
Ovene.
Osećaš li se dovoljno jak da putuješ?
Šta mislite? - Vodimo te kući, Ovene.
Odlučili smo da odustanemo.
Salmon i ja idemo pravo na farmu. I vodimo te sa nama.
Ja ostajem sa ocem.
Ovene. - Slušaj, ležao si ovde neko vreme.
Ne znaš šta se dešava u Kanzasu.
Obnova ovog mesto bio je samo uzaludni napor.
Pobornici robovlasništva jačaju svakog dana. - Ali i mi.
Imaju dovoljno ljudi sad da zbriše ovo mesto i sve u njemu.
Ništa dobro više i onako ne možeš uraditi.
Suviše si bolestan. - On je u pravu, Ovene.
Svejedno, ostajem sa njim.
Pozdravite majku. I Votsona.
Zbogom. - Zbogom, Ovene.
Oliver. - Ovene.
Nećete otići.
Zabranjujem vam.
Šta hoćeš, da nas vidiš sve pobijene? - Oliver. - Zaista to mislim.
Kakav si ti to otac?
Već si izludeo jedan od svojih sinova a drugi je ubijen.
Kako se usuđuješ da se obraćaš svom ocu ovako.
Zar ne vidiš? Nisi uspeo.
Zašto to ne priznaš? Zašto ne priznaš? Zašto ne možeš?
Brojčano smo slabiji 6:1.
Svaki čovek ovde će umreti zato što si tako tvrdoglav.
Olivere! Nemoj... nemoj.
Žao mi je, tata.
Molim tr da mi oprostiš.
Zbogom, oče.
Trebalo je da se vrati jutros. Biračka mesta su zatvorena sinoć.
Znam oca.
Neće se vratiti dok ne bude siguran da je njegova pobeda osigurana.
Njegova pobeda?
Zvučiš kao da je jedini razlog što će Kanzas možda postati Država slobodnih...
Džon Braun.
Koliko listića protiv ropstva misliš da bi bilo ispunjeno...
da nas otac nije sve nas doveo ovde u Kanzas?
Pa sve je gotovo sada, ovako ili onako, tako da...
nemojmo se svađati.
Oh, u pravu si. Nećemo.
Hajde da se venčamo.
Ne možemo, Ovene. Ne, dok ne odlučimo o nekim vrlo važnim stvarima.
Šta može biti važnije od stvari kao što je ova?
Znaš na šta mislim.
Ako ćemo proživeti ostatak naših života zajedno, to ne može da bude ovako.
Neće.
Završili smo u Kanzasu. Posao je urađen.
Bez obzira je li uspešno ili ne, ne možemo to da promenimo.
Možda ne u Kanzasu.
Postoji mnogo drugih mesta gde tvoj otac može otići.
Otići ćemo kući u Ohajo. - Jesi li siguran, Ovene?
Siguran sam.
Ja sam farmer, Elizabet. Dobar.
I nikada nisam želeo da budem bilo šta drugo.
U redu, Ovene.
Bilo bi mi drago i bila bih ponosna da budem farmera žena.
Eno ga.
Jahao bi brže od ovoga da je pobedio. Hajde.
Oče!
Pobedili smo!
Izbori su završeni i Kanzas je slobodan.
Je li bilo vredno toga, sine moj? - Vredelo je, oče.
Naš posao je završen.
Oče. Elizabet i ja ćemo se venčati.
I onda idemo kući.
Veoma dobro.
Moj blagoslov oboma. - Hvala, oče.
Hvala, gdine Braun.
Biću opet sa vama u Božje vreme.
Gospode, zahvalni smo ti što si nam podario toplinu i hranu.
Zahvalni smo Ti i za vraćanje dva naša sina.
Za vraćanje zdravlja našem najstarijem sinu Džonu.
I što si nam omogućio da se svi okupimo ovde zajedno.
Pred Tvojim očima ponovo.
I molimo te. Da primiš pod Tvoja nedra našeg voljenog Frederika.
Koga si u Tvojoj božanskoj mudrost video prikladnim...
da ukloniš iz naše sredine.
Blagosloven ime tvoje. Zauvek, Amin. - Amin.
Izvoli, Votsone. Potrebno ti je.
Beba porodice i dalje raste.
Sigurno je divna supa, majko. - Ovako bi uvek trebalo da bude, Džone.
Svi zajedno ovako.
Ako Bog tako hoće, bićemo zajedno ovako s vremena na vreme.
Ali to ne može biti trajno dok naš posao ne bude završen.
Džone. - Dokle god i jedno ljudsko biće...
živi u ropstvu u ovoj zemlji, ne možemo se odmarati.
Pitao bih te, oče.
Zašto bismo žrtvovali svoje živote? Postoje mnogi drugi.
Jer je Gospod nas izabrao za taj zadatak.
Mene nije, oče. Ne bih mogao da živim ako se opet razbolim.
Džone, molim te.
Ovo je prvi put da smo zajedno posle skoro 2 godine.
Možeš li bar sačekati dok se večera ne završi?
Predmet je stavljen u stranu predugo, ovako kako je, Meri.
Zato da bi naši sinovi znali, reći ću im šta treba da se uradi.
Prvo moramo da posetimo Boston, Providens, Nju Bedford.
Možda će dva grada završiti posao.
I dobiti sredstva od onih koji veruju kao i mi.
A postoje hiljade njih.
Kad nas bude bilo dovoljno, onda ćemo napasti.
Gde će to biti, oče? - Neko mesto gde ne možemo biti neuspešni.
Sumnjam da postoji takvo mesto, oče.
Pošto se tako osećaš, pretpostavljam da me nećeš pratiti?
Vojska je pustila Džona i mene posle našeg obećanja da te nećemo više nikada pratiti.
To eliminiše Džejsona i Džona. Salmone?
Ni ja, oče.
Gde god da kreneš, biće još borbi i ubijanja.
Ali ne i za mene. Završio sam sa tim. - To je dovoljno, Salmone.
Olivere?
Idem sa tobom, oče. Gde god ti kažeš.
Veruješ kao i ja sada? Dobro.
Nije samo to.
Stalno mislim na Frederika. Nateraću ih plate ono što moraju da plate.
To važi i za mene. Svaka reč. - Votsone?
Ne. - Da.
Ti si premlad. Oče, ne možeš ga povesti.
Niko nije premlad da služi Bogu.
Ovene. Kao i uvek, ti si mi desna ruka.
Nikad te nisam pitao. Trebam li?
Ne moraš da me pitaš, oče. Ostaću sa tobom.
Elizabet.
Ne mogu da se obuzdam.
Znala sam da će se ovo desiti.
Ti ga nikada nećeš ostaviti, sve dok ne umreš.
Ili dok on ne umre.
Nikada ranije se nisam molila za smrt jednog čoveka.
Ali sada se molim.
Povod je dobar.
Siguran sam da se svi slažemo oko toga.
Ali, postavlja se pitanje, gdine Braun.
Kakve su tačno vaše namere oko upotrebe sredstava koja tražite.
Planirate li invaziju na države robova možda?
Ja nisam avanturista, gdine Toro.
Vi gospodo znate svoj posao i i upoznati ste sa mojom istorijom.
Znate šta sam uradio u Kanzasu. Neću izlagati svoje planove.
Niko ih ne zna. Samo ja. Osim Boga.
Ne želim da budem ispitivan.
Ako želite da mi date ono što želim, dajte mi to slobodno.
Nemam drugu svrhu nego da služim ostvarenju slobode.
I to gospodo...
je dovoljno za mene. Gdine Braun...
možete imati moj ček na 1.000 $ da ih iskoristite kako vama odgovara.
Gdine Emerson? - Imate i moj.
Gdine Toro.
Da.
Upravo kao što sam mislio.
Trebaće mi hiljadu ovakvih.
Hiljadu? To je dovoljno za vojsku. - Evo vašeg novca.
Želim ih čim budu završena. - Hvala, gdine Smit.
Označite kutije sa "poljoprivredne mašine" i stavite ime Isak Smit na njih.
Gde ću ih poslati? - Harpers Feri, Virdžinija.
Vilsone, Tompson. Ovamo.
Ovene.
Da?
Oven, ne želim da zanovetam.
I znam da si zauzet, ali... - Ne mogu ništa da ti kažem.
Još ne.
Dragi, razumem koliko ti je važan posao tvog oca.
I došla sam ovde sa tobom znajući to.
Ali ovaj put je drugačije.
Ovaj put nisi progovorio ni reč sa mnom o tome.
Je li to tajna jer je ono šta je tvoj otac planirao da uradi tako opasno i pogrešno?
Nije pogrešno.
I neće biti još dugo.
Ovene.
Ovene, ja sam tvoja žena.
Volim te. Imam pravo da znam radiš li ponovo nešto što može biti opasno.
Ne bi ti donelo ništa dobro da saznaš sada. Saznaćeš na kraju.
Ceo svet će.
I u školi sa svim oružjem i kopljima će biti moj sin Oven.
I Vilson i Grin.
Nadam se da imate dovoljno oružja za opremanje svih robova...
koji će nam se pridružiti onog trena kad saznaju šta radimo u Harpers Feriju.
Mislim da hoćemo, oče. Možemo naoružati oko 1.300 ljudi.
Ako ne možemo početi rat sa toliko njih, mogli bismo odmah zaboraviti celu stvar.
Zapamtite.
Vas troje ne smete napustiti skolu ni pod kojim uslovima.
Bićete dovoljno zaposleni naoružavanjem robove bez brige o nama.
Morate ostati i čekati tamo dok robovi ne stignu.
To može da potraje.
24 sata, čak i duže, za se vesti prošire na Virdžiniju i Karolinu.
Možemo li izdržati 24 sata? - Naravno da možemo.
Zauzećemo magacin oružja i vatrogasni dok, i najvažnije od svega, uzećemo taoce.
Oni ne smeju biti povređeni.
Dobro ćemo ih iskoristiti da ih menjamo pod našim uslovima.
U redu, gospodo.
Vreme je.
Naš cilj je pravedan, Meri. Uspećemo. - Čuvaj se, Džone.
Votsone, moja bebo. Budi oprezan.
Sada znaš.
Mislim da sam uvek znala da će se ovako završiti.
Grešiš, Elizabet. To nije kraj, to je početak.
Početak za celu ljudsku rasu.
Veruješ li to? - Da, verujem.
Onda smo završili, Oven. - Elizabet. - Zaista to mislim.
Ako me sada ostaviš, neću biti tu kad se vratiš.
Ovene. Vreme je.
Volim te, Elizabet.
Uvek ću.
Zbogom.
Draga moja.
Mislio sam da ga zaustavim.
Nisam mislila ono što sam rekla. - On zna to, sigurna sam.
Šta vi radite ovde?
Ovde sam da zauzmem magacin oružja SAD-a.
Ako me građani budu ometli...
moram da spalim grad i prolijem krv. - Ko ste vi?
Moje ime je Džon Braun.
Došao sam iz Kanzasa da oslobodim sve robove u ovoj državi.
Džon Braun.
Ne treba da me oslobađate. Slobodan sam već 8 godina.
Reći ću im da ste ovde.
Votson. Ti i još dvojica čekate voz.
Dovedite mi vatrogasca i inženjera kao što je planirano.
Nemoj biti bučan i nećeš biti povređen. Daj mi ključeve.
Koji ključ?
Jesu li to jedini ključevi magacina oružja?
Samo pukovnik Vašington ima drugi komplet.
Tompsone, povedi Kelija sa sobom i dovedi pukovnika Vašingtona u vatrogasni dom.
Zar nije ovo bolje mesto da se drži od vatrogasnog doma? - Ne sa tim barutom iznutra.
Iz vatrogasnog doma možemo kontrolisati magacin oružja.
Sad. Polovina vas neka donese oružje i municiju u vatrogasni dom.
Ostali sa mnom.
Pošto ste vi ljudi odbili da date svoju reč da nećete pobeći, bićete pod stražom.
Za nekoliko minuta vašem železničaru će biti dozvoljeno da ode sa vozom.
Kad stignete u Baltimor, možete reći svetu šta radimo ovde.
Niko neće znati do tada. Jer smo uništili gradski telegraf.
Oče, Keli i Tompson. Imaju još neke zarobljenike.
Kapetane Braun. Mogu li predstaviti pukovnika Luisa Vašingtona.
Pukovnik Vašington. Kapetan Džon Braun Kanzas.
Braun. Ovo je izdaja.
Veleizdaja protiv vlade Sjedinjenih Američkih Država.
Bićete obešeni zbog toga. - Možda.
Ako bude tako, to će biti vešanje koje ova zemlja i svet nikada neće zaboraviti.
Ako nasilno umrem, gdine...
to će biti za slobodu svih ljudi. - Grešite.
Visićete kao i bilo koji drugi uobičajeni izdajnik.
I molim se Bogu da doživim to da vidim.
Takve reči neće pogodovati tome da živite još dugo.
Vi ste moj zatvorenik, pukovniče Vašington. Želim vašu reč.
Da nećete pokušati da pobegnete. - Nećete dobiti takvo obećanje od mene.
Stavite ovog čoveka sa ostalim taocima.
Kreni.
Železničar sad može da ode. Votsone, pusti ga.
Gradonačelniče Bekam. Gradonačelniče Bekam
Šta je bilo? - Neki jahači su zauzeli magacin oružja i vatrogasni dom.
Kažu da su došli da oslobode robove. - Šta?
Već su uzeli taoce. Požurite, uzmite pištolj.
To nije sve, pukovniče Li.
Braun kaže da su došli da oslobode robove i nameravaju to da urade uz sav rizik.
Kaže da je ovo poslednji voz koji će proći most sa istoka ili zapada.
Telegrafske žice su presene na obe strane Harpers Ferija.
Ovo je prva stanica iz koje inženjer može da pošalje depešu.
18 ljudi protiv nacije?
U redu, poručniče.
Kad zauzmete svoje pozicije, držite te prozore pokrivene.
Ne pucajte osim ako ne počnu nešto. Oni ne idu nigde.
Hud. Hud.
Pokušavaju da nas opkole. U stvari, oni se spremaju za borbu.
Votsone, Stivens.
Hoću da odete na ulicu sa zastavom primirja.
Nađite ko je glavni. To je verovatno gradonačelnik.
Recite mu da ne želim krvoproliće.
Recite mu da ću se naći sa njim negde.
Kako bi razgovarali o oslobađanju robova u ovoj državi...
U zamenu za živote talaca koje držim.
Votsone!
Ja ću se pobrinuti za njega, kapetane Braun.
Oče.
Kako je on?
Nije dobro.
Misliš li da se nešto dogodilo sa robovima?
Biće ovde, sine moj.
Ja ih ne očekujem do sutra ujutro.
Vrati se na svoj položaj.
Gdine Oven.
Ne verujem da će bilo koji obojeni ljudi doći.
Nimalo. - Ni ja.
Ne znate o čemu pričate.
Ni jedan od vas. - Znam, gdine Oven.
Oni će doći. Moraju.
Pa, ja neću čekati da saznam.
Odlazim pre nego što nas nađu ovde.
A ako vas dvoje imate razuma, učinićete isto.
Radi šta hoćeš.
Šta je sa tobom, Grin?
Znam da nema svrhe.
Ali verujem da ću ostati sa gdinom Ovenom.
Zbogom, gdine Vilson.
Srećno.
Otac mora da je u pravu.
Inače bi odustao do sada.
Pitam se kako su momci.
Oli.
Jesi li video nešto u školi? - Ne, gdine... ništa.
Oče.
Frederik.
I sada Votson.
Zar je moguće me je Gospod napustio?
Braun. Trebao bi da se zahvališ Gospodu.
Bar vaši mrtvi sinovi neće visiti.
Ne, Olivere.
Gospode.
Preklinjem te da ih uzmeš kod Tebe.
Mlade duše još dva moja sina.
Drži ih u Tvojoj desnoj ruci.
Kao što sam ih ja držao u mojoj u Tvojoj službi.
Nad telima svojih mrtvih sinova kunem se Tebi: O, Bože, ja ću nastaviti.
Neka bude volja tvoja.
I svi ljudi moraju biti slobodni.
Napred marš!
Kako ti oni izgledaju? - Baš kakvi jesu, gdine Oven.
Vojnici.
Idem da pomognem ocu. - Ne, gdine Oven.
Ne možete mu pomoći. Niko više ne može. - Moram. - Gdine Oven.
Jedini ljudi kojima možemo sada pomoći smo mi sami. Moramo da odemo.
Možda neki drugi put možemo...
Upravo sada je gotovo.
Tvoj otac je gotov.
I tako i njegov san o slobodi.
Šta da radimo, kapetane Braun?
Dolaze da pregovaraju sa nama.
Poručnik Stjuart, gdine. Imam komunikaciju ovde od komandanta ove parade...
od potpukovnika Roberta E. Lija iz vojske SAD.
Ja sam Džon Braun, njihov vođa.
Možete reći pukovnik Liju da sam spreman da razmenim talaca koje držim...
za moj život i živote mojim ljudi.
I oslobađanje robova u ovoj državi.
"Pukovnik Li, vojska Sjedinjenih Država."
"poslat je ovde od predsednika Sjedinjenih Država..."
"Da spreči pobunu na ovom mestu."
"Traži predaju lica u vatrogasnom domu."
"Ako se mirno predaju..."
"biće čuvani u sigurnosti da sačekaju naređenja predsednika." - Poručniče, već...
"Pukovnik Li im poručuje potpuno iskreno."
"da je nemoguće da pobegnu."
"Ako bude primoran da ih uhvati silom, ne može da odgovara za njihovu bezbednost."
"U potpisu, Robert E. Li."
Možete zahvaliti pukovniku Liju za njegovu komunikaciju.
I prenesite mu ove uslove. - Ne postoje uslovi, gdine Braun.
Ili ćete se predali ili ćete biti napadnuti.
Imate tačno 2'.
On odbija da se preda, gdine.
Sada!
Borite se.
Sada!
Je li mrtav?
Ne, gdine. - Onda će umreti na vešalima, poručniče. Možete biti sigurni u to.
Pobrinite se da ovi ljudi budu odvedeni svojim kućama. - Da gdine.
Optužba protiv okrivljenog... je izdaja.
Zaveru sa robovima i drugima da se izazove pobuna.
I ubistvo prvog stepena. - Ako sud dozvoljava...
upravo sam dobio telegram iz okruga Akron u Ohaju.
Upućen je meni i mojim kolegama.
I ima vitalnog uticaja na slučaj mog klijenta.
Tu piše...
"Džon Braun i više nih iz njegove porodice su boravili u ovoj zemlji već godinama."
"Ludilo je nasledno u Braun porodici."
Vaša visosti.
Gledam na to kao jadan pokušaj i povod...
onih koji žele da se menja kurs u odnosu na mene.
Lude osobe imaju vrlo malo mogućnosti da sude o sopstvenom ludilu.
Ako sam ja lud...
onda bih mislio da znam vise od čitavog ostatka sveta, ali ja ne mislim tako.
Ja sam savršeno nesvestan ludila.
I ja to odbacujem. Dakle, koliko sam u mogućnosti...
Svaki pokušaj da se meša moje ime sa tom ocenom.
Ima zatvorenik nešto da kaže...
zbog čega kazna ne bi trebala da mu bude izrečena?
Mogu li zamoliti sud.
Imam samo još ovih nekoliko reči da kažem.
Verujem...
da sam uradio kao što sam uradio u ime Božje, ze prezrene siromahe.
Nisam činio nepravdu.
Već pravdu.
Sada, ako je to potrebno...
ja bih trebao da izgubim svoj život za podsticanje okončanja pravde.
I pomešam krv sa krvlju svoje dece.
I krvlju miliona u ovoj robovskoj državii.
Čija su prava zanemarena...
zlim, surovim i nepravednim aktima.
Ja kažem...
neka bude tako.
Ovaj sud ovim izriče kaznu smrti Džonu Braunu.
Biće izvršena u petak.
Drugog dana decembra. U godini našeg Gospoda...
1859-toj.
Zatvorenik će se obesiti za vrat.
dok ne bude mrtav.
Mrtav. Mrtav.
Niko ne zna da sam bio sa vama u Harpers Feriju.
Ja sam slobodan da idem i radi šta hoću. Oče, to ne može da ne uspe.
Javiću ti datum i vreme kad budemo pažljivije razrađili plan.
Kontaktirao sam svakog uticajnog lider pokreta Abolitionista na severu.
I svi su oni iza tebe. Čak su mi obećali i ljudi u armiji.
Oni te nikada neće obesiti. - Ne, Ovene.
Ali sam zahvalan.
Da postoji toliko mnogo ljudi u ovoj zemlji za koje Džon Braun nije ni ludak...
ni fanatik, ni ubica. - Nećeš dozvoliti da ti pomognemo?
Ne.
Sada sam potpuno siguran da vredim nezamislivo više ako me obese...
nego u bilo koju drugu svrhu.
Preveo: suadnovic